I Sick….

…Sack

genom

Hellervärlden

Nr 6 årgång 2 November 2013

Kära Hellerälskare!

Årsmötet

Den 16 september samlades ett drygt 30-tal medlemmar till sällskapets årsmöte på Grand Hotel i Lund.

Sedvanliga procedurer avverkades snabbt. Samtliga i styrelsen ställde upp för omval utom John-Erik Lindberg som avböjt men förstås avtackades för sina styrelseår. Inval blev det i stället av Björn Teke som förmodligen har den största Hellersamlingen i Sverige. Vi räknar med att göra en utflykt till hans hem så småningom för att få den oss förevisad.

På hemsidan finns hela listan med de förtroendevalda liksom verksamhetsberättelsen fram till den 16 september.

Efter årsmötet berättade Dag Hedman något om årsboken. Vi konstaterade bl.a. att den som vanligt var elegant designad av Petter Lawenius, att den var den mest omfångsrika årsskriften hittills (men att det finns mer material att tillgå) samt att den innehåller flera bidrag av skribenter som tidigare inte synts i våra spalter. De närvarande erhöll sina exemplar, andra torde förhoppningsvis ha fått den i brevlådan vid det här laget.

Lundapromenad

Efter årsmöteslunchen fick vi smälta maten genom att Frank Orton och Fredrik Tersmeden tog oss på den populära En Fyra Skåne-promenaden i Lund. Vi blev försedda såväl med vägvisande karta som mängder av fakta och kuriosa om vad herrar Bengtsson, Nilsson, Wallengren och Serner haft för sig och befann sig på den tid då det begav sig.

Vi gladdes åt guidernas eminenta framställning liksom åt det härliga lördagsvädret. Lundapromenaderna fortsätter nästa år.

Heller på stadsbiblioteket

Vi uppmanar våra medlemmar, framför allt dem som bor i Stockholmsområdet, att besöka stadsbiblioteket i Stockholm under november. Där hänger det nu ett antal foton och texter som berör Frank Heller. Hellerböcker finns framtagna (tyvärr inte allt. Det som ligger i magasinet kommer man inte åt för närvarande eftersom radonhalten i källaren anses för farlig), och framför allt blir det två framträdanden i Rotundan.

Den 6 november kl.18.30 föreläser Dag Hedman under rubriken Vår störste äventyrsförfattare och lördagen den 23 kl. 14 äntrar Frank Orton och Göran Wessberg scenen för att i dramatiska former kåsera om En svindlande succé. Därtill kommer Bo Forssell att sjunga en Hellerballad.

Tipspromenad med bokpriser hoppas vi skall locka till ökat Hellerintresse.

Hellerjulbord i Stockholm den 10 december

Tisdagen den 10 december samlas alla Hellerentusiaster för att aväta julbord i kajutan på Harö Krog (= Nordens Ljus) som numera ligger förtöjd vid St Eriksbron. Förutom lunch á 450 kronor serveras andlig spis i form av två miniföredrag.

Bo G Hall – en trogen Heller-dyrkare och tillika numera ord-förande i DELS berättar om sitt Hellersamlande och Håkan Hallstedt vars ena merit är att vara generaldirektör för Lotteri- inspektionen och vars andra för oss viktiga är att vara född och döpt i Lösens socken. Han skall ge oss några inblickar i den fascinerande spelvärlden av idag som vi får jämföra med den av i går i Hellers författarskap.

Vi måste ha in er anmälan snarast och senast den 7 december eftersom vi bara har ett begränsat antal platser i kajutan.

Anmäl till Göran Wessberg tel. 0705509349 eller gwessberg1@gmail.com

Ungernresa hösten 2014

Tyvärr fick vi ställa in den planerade utflykten till Varberg och Göteborg p g a för lågt deltagarantal. Desto fler hoppas vi följer med på en spännande resa till Ungern i oktober 2014. Vi kommer att ge er fortlöpande information om tidpunkt, kostnad och program.

Medlemsavgiften

Dags att tänka på årsavgiften för 2014. Oförändrat 150 kr för enskild medlem och 200 kr för ett par. Bankgiro: 116-6842.

Glöm inte namn och e-postadress (om ni har bytt).

Recensionen: Göran Wessberg väljer

D:r Zimmertürs bisarra möten (1929) och Doktor Zimmertür säger farväl (1931)

År 1926 dök Dr Z upp för första gången följd av romanen ”Marco Polos millioner” året därpå och ännu en novellsamling 1928 om den judiska psykoanalytikern från Amsterdam. Alla dessa tre kom i flera upplagor och översattes till ett eller flera språk. Så blev inte fallet med de två återstående Dr Z-böckerna. Det kom heller inte flera om honom. Varför kan man fråga sig? Var tiden inte mogen för en annorlunda problemlösare? Agatha Christie hade ju haft framgångar med sin märklige belgare, Hercule Poirot, och Chesterton likaledes med sin människokunnige Fader Brown. Var det psykoanalysen som var för modern och ifrågasatt? Var det kanske inte helt gångbart med en judisk Dr Zimmertür som huvudperson i en tid av tilltagande antisemitism eller var det sviktande försäljningssiffror för dessa böcker?

Hur som haver med ”de bisarra mötena” och ”farvälnovellerna” försvinner Dr Z ur Hellers bokproduktion även om några av berättelserna kom att tryckas om i Alibi-Magasinet och Lektyr.

Alla novellerna följer en viss mall, ca 30 sidor långa med indelning i 4-5 avsnitt. De bisarra mötena utspelar sig dels i Holland, dels i eller nära Mentone och en i Paris. De förstnämnda saknar lokalkolorit medan de som utspelar sig på Rivieran dock bestås med någon lokalfärg. Anspelningarna på klassiker eller kända citat är legio. Den första ”Cesars hustru” bygger förstås på yttrandet att Caesars hustru inte får misstänkas och utspelas i teatermiljö varvid Dr Zimmertür får tillfälle att säga följande till teaterdirektören: ”Du lever på att skänka dem illusioner, jag på att beröva dem illusioner.” En märklig anspelning på vad som hände i Europa denna tid ger följande mening: ”Ave Cesar! sade doktorn och gjorde fascisthälsning”. Man får hoppas att han gjorde det som en självironisk grimas. I denna novellsamling betonas det gång på gång att doktorn har en judisk bakgrund. I den sista novell-samlingen nämns detta överhuvudtaget inte.

I berättelsen om själens frälsning köper Dr Z en ung mans själ för 1 000 gulden och kommenterar: ”Nå, rollen ligger också för mig! Djävulen är ju jude till börden liksom jag själv – åtminstone den djävul, som Västerlandet känner”. ”D:r Zimmertür och den eviga ungdomen” är en ganska enkel bluffhistoria där poliskommissarie Groot dyker upp igen – han fanns ofta med i de första novellerna. En annan som återkommer då och då är den franske journalisten Etienne Arronax (den minnesgode erinrar sig att så hette den franske vetenskapsmannen som ofrivilligt hamnade i kapten Nemos Nautilus). Och historien ”Stölden av Philippotkollektionen” är betydligt intressantare med en liten utblick mot modern fransk konst. Herr Philippot, som ser ut som Napoleon, köper upp tavlor av unga konstnärer men vill inte visa dem för allmänheten. I stället för-söker han begå försäkringsbe-drägeri men avslöjas naturligtvis av Dr Zimmertür.

”Ett tryckfel” utspelar sig på Akilles bar i Mentone och handlar om en valfond som förskingras. Samma miljö återkommer i ”Den grekiska drömmen” liksom den grekiske dövstumme kyparen från ”Ett biografdrama”, som får sin älskade medan Dr Z avslöjar hennes skurkaktige far som ägnat sig åt ett s.k. ”confidence trick”. Han heter för övrigt Van Loo – ett namn som senare även dyker upp i ”Tre mördare inträda”.

Den roligaste historien är dock Branden i Breuil Supérieur, där en galen, f.d. skådespelare tror sig vara Sherlock Holmes och vill hämnas på en engelsk teater- kritiker. Flera anspelningar på kända Holmesfall ger nöjsam läsning. På flera ställen i denna samling märker man språkliga influenser från Conan Doyle och här hittar man även formuleringar som Åke Holmberg måste ha tagit intryck av i sina Ture Sventon-böcker.

I ”Doktor Zimmertür säger farväl” finns som sagt inga judiska anspelningar. Doktorn gnuggar dock nästan maniskt sitt lukt-organ i novellerna men det är egentligen den enda beskrivning vi får av honom. Alla historierna utspelar sig nu på olika ställen i Provence. Den intressantaste är ”Diamantordflätan” där nyckeln till problemet är nyckeln till ett ord i korsordet i Sunday Post. ”Mannen från Amritsar”, ett svartsjukedrama, är också läsvärd men förutsätter att man känner till Indiens moderna historia. Liksom Sherlock Holmes besitter dock Dr Z. alltid de specialkunskaper som behövs.

I flera noveller som ”Box 187” , ”Mannen i d:r Zimmertürs kostym” och ”Herr Porquerols roman” får vi återknyta bekantskapen med kommissarie Lagrange. I de två berättelserna ”Det står skrivet” och ”Hades renässans” handlar det om ockultism.

Den återstående novellen ”Gudarna 13 och 31” fanns avtryckt i årsboken ”Frank Heller och hasarden” och är alltså en historia som utspelas i Monte Carlo. Här återges många av de vanliga ryktena om spel och ond bråd död och en slutkläm som påminner om slutet i Brechts Tolv-skillingsopera. Där hette det Vad är ett mord jämfört med att starta en bank. Hos Heller lyder det i stället: ”Ett attentat mot en solid utpressningsaffär som kasinot, med hundrafemtio millioner i årlig vinst, kan ju inte kallas för ett brott.”

Frank Heller i pressen

Sedan sist har Heller förekommit flera gånger i pressen. I augusti hade nättidskriften Tidningen Kulturen en artikel av Bertil Falk med rubriken ”Frank Hellers beskrivning av judar blev ett självporträtt”. Några dagar senare skrev Peter Kadhammar i Afton-bladet att ”Frank Heller får mig att längta till London”.

I Göteborgs-Posten anmäldes den senaste årsboken där man särskilt fäste sig vid artikeln om Heller i Sovjetunionen. (Tilläggas kan att på Hellerutställningen finns ”Tre mördare inträda” i rysk tappning från 2006 till utlåning).

Slutligen nämndes för några dagar sedan i en recension i DN av Geijersamfundets årsbok att Heller tog titeln till sin självbiografi ”På detta tidens smala näs” från Shakespeares Macbeth.

Frank Heller åter på Rivieran

Fler än 30 av de 56 böcker, som Frank Heller själv lät ge ut, ut-spelar sig i större eller mindre utsträckning på franska Rivieran, vilket förstås gör Frank Heller till svensk Riviera-författare framför andra. Detta och mycket annat fick Svenska Rivieraklubben veta, när Pär Henning och Frank Orton gästade den under några intensiva dagar i oktober.

Väl omhändertagna på ort och ställe av Rivieraklubben med dess kontaktman Kjell Stenström i spetsen men nedresta i huvudsak på egen bekostnad, framträdde Pär och Frank den 21 oktober i klubbens och Svenska kyrkans nyrenoverade Villa Ingeborg i Cagnes-sur-Mer i västraste Nice. Under rubriken ”Vem var Frank Heller?” talade de båda växelvis för trettiotalet klubbmedlemmar och illustrerade med rörliga bilder från Molanders TV-serie. Att auditoriet bestämt avstod från paus under den nära två timmar långa seansen och hade ett antal frågor efteråt får nog antas tyda på att föredraget så att säga gick hem.

Dagen därpå upprepades föreställ-ningen i en av de spännande underjordiska gångarna i befäst-ningen i lilla charmiga les Arcs tre mil väster om St Raphaël, som ju ligger lika långt väster om Cannes som Nice ligger öster därom. Även här avstod man från paus, dock kanske i någon mån också därför att en i hög grad tryfferad lyxlunch väntade.

Besöket avslutades påföljande dag med en stadsvandring i Monte Carlo, som började och slutade vid Café de Paris intill Camemberten, dvs rundningen utför M. Blancs så berömda kasino. Just som vand-ringen skulle börja kom strilande regn och en första utläggning fick med vakternas efterhand goda minne göras i kasinots imponer-ande entré.

Vädret framtvingade vissa ändringar av rutten – gränden uppe vid Grimaldiborgen, där oboisten interfolierade författ-andet av ”Storhertigens finanser”, fick t.ex. beskrivas och berättandet vid Karl Peterséns port i Beausoleil måste till följd av skyfall uppskjutas till lunchen på Café de Paris, då deltagarna dock med samma entusiasm förklarade sig mycket nöjda med vandringen och övergick till att ägna sig åt samkväm, mat och dryck.

Besöket resulterade i ett flertal nya medlemmar och ett intresse som möjligen kommer att leda till fortsatt aktivt engagemang kring Frank Heller bland en del svenskar på franska Rivieran. I vart fall är det en idé som kommer att ventil-eras i korrespondens framöver med deltagarna och med flera som meddelat att de velat delta men varit förhindrade.

KALENDARIUM

4/11- 30/11: Utställning

6/11 Dag Hedman: Föredrag

23/11 Orton och Wessberg: Heller i en prolog och 7 tablåer

10/12 Jullunch med föredrag

26/3 Filmkväll i Stockholm

inger w

2013-11-05